מי שמסתובב באיו"ש או בעזה עם נשק ומסכן חיים של ישראלים- צריך לדעת שהוא מת!
Вставка
- Опубліковано 19 сер 2024
- ח"כ משה פסל לגדי נס ברדיו צפון: בהקשר להתבטאויות של בכירים בישראל לגבי פעולה באיראן, אני מציע לכולנו פחות דיבורים, יותר מעשים.
אחרי השביעי באוקטובר אין מה לחכות לפעולה של "מטה קו התפר" - מי שמסתובב ביהודה ושומרון ובעזה עם נשק ומסכן את חייהם של ישראלים צריך לדעת שהוא מת.
שבוע טוב ומבורך חזק ברוך
נדרשת לנו סבלנות
עושר החיים של עם ישראל יתחיל לזרום אחרי שנזכה לאהוב איש את אחיו כמו את עצמנו, ומכאן תקצר הדרך לאהבת ה', שהוא התגלמות שלמות האהבה. אז יהיה אפשר להגיד באמת שעם ישראל חי. אבל תיקון הלב מאהבה עצמית לאהבת ישראל הוא פנימי, עדין וחמקמק, ובדרך כלל גם מרגיש מיותר או לפחות בר דיחוי מול המציאות החיצונית שקופצת עלינו ברעש קרב.
כדי לא לאבד את הראש תחת מטחי האבנים וממטרי הטילים, לא להתפעל מהצגות שנאת העולם כלפינו, לא להיסחף חס ושלום למלחמת אחים בינינו, עלינו להתאזר בסבלנות. להזכיר לעצמנו, שאחדות היא מטרתנו, ושלא נתבלבל: כל המקרים החיצוניים המאיימים תפקידם לקרב בינינו, לגדל אותנו להיות עם ישראל.
''בעל הסולם'', הרב יהודה אשלג, מצייר משל למלך, "שחשק לבחור לעצמו, כל אוהביו הנאמנים לו ביותר שבמדינה, ולהכניסם לעבודתו בהיכלו פנימה. מה עשה? נתן צו גלוי במדינה, שכל הרוצה כקטן כגדול, יבוא אליו לעסוק בעבודות הפנימיות שבהיכלו. אבל העמיד מעבדיו שומרים רבים, על פתחו של ההיכל, ובכל הדרכים המובילות להיכלו. וציווה אותם להטעות בעורמה את כל המתקרבים להיכלו, ולהדיחם מהדרך המובילה להיכל.
וכמובן, שכל בני המדינה התחילו לרוץ להיכל המלך. אומנם, נידחו בעורמת השומרים החרוצים. ורבים מהם התגברו עליהם, עד שהצליחו להתקרב אל פתח ההיכל. אלא ששומרי הפתח היו חרוצים ביותר. ומי שהוא שהתקרב אל הפתח, הסיתו אותו והדיחו אותו במזימה רבה, עד ששב כלעומת שבא.
וכן חזרו ובאו ושבו, ושוב התחזקו וחזרו ובאו ושבו, וכן חזרו חלילה כמה ימים ושנים, עד שנלאו מלנסות יותר. ורק הגיבורים מהם, אשר מידת סבלנותם עמדה להם, וניצחו את השומרים ההם, ופתחו הפתח, זכו תכף לקבל פני המלך, שמינה כל אחד על משמרתו המתאימה לו.
וכמובן, שמאז ואילך, לא היו להם עוד עסקים עם השומרים הללו, שהסיתו והדיחו אותם ומיררו את חייהם כמה ימים ושנים, בהלוך ושוב על הפתח, כי זכו לעבוד ולשמש מול הדר אור פני המלך בהיכלו פנימה" ("הקדמה לתלמוד עשר הספירות").
מידת הסבלנות חשובה לנו כל כך כי היא מאפשרת לנו לעמוד מול כל ניסיונות ההסתה וההדחה של "השומרים החרוצים", ולא לעזוב את המטרה. הסבלנות אינה סתם עיקשות שלא דורשת הפעלת השכל אלא כוח בלבד. הסבלנות מעידה דווקא על הבנה עמוקה של הדבר שבו האדם נלחם. ככל שנעמיק להיוודע מי אנחנו, מה ייעודנו בעולם ומה דורש מאיתנו הכוח העליון, כך יהיה לנו יותר אורך רוח וכושר סיבולת להתאחד ולנצח.
ב"ה
כמה נכון!
יד לפה!!🙊.
כל מילה חצובה בסלע!
טחנו מים מספיק.כעת נגמרו הדיבורים והמילים!!!
ספגנו מספיק ועדיין...
הם צריכים כל התמנונים הנחשיים האלה לספוג את מכת המחץ..ולסובב את הראש המעוות שלהם בחזרה ולחשוב בהגיון..מה באמת כדאי בעבורם..אבלללל,רק אחרי מכת המחץ שתנחת עליהם..ביד רמה ובזרוע נטויייה.. ויבינו שעם עם הנצח לא מתעסקים כי..
הקדוש ברוך הוא מלמעלה.. שמשגיח ומסדר את העניינים.
אמן.וכן יהי רצון.
עם ישראל חי וקיים לנצח מאוחד!
⚪🔵🕊🌿
מדוייק מאוד
🎉 גם אם הוא יהודי?