אביב גדג' - שבעת הגדיים
Вставка
- Опубліковано 8 вер 2024
- מתוך האלבום "עולם מופלא איפה אתה"
(מילים בתגובה הראשונה)
אביב גדג': גיטרות, קלידים, אורגן מפוח, גרמושקה והאמונד.
יהוא ירון: בס ו"רעשים"
אביב ברק: תופים
ציפורים: ציפורי הלילה של עין הבשור
הוקלט במסגריה בעין הבשור ובאולפן של רפאל כהן
ע"י רפאל כהן
מיקס: רפאל כהן
מאסטרינג: שמוליק דניאל
עיצוב: אלעד אלחרר
צילום עטיפה: נילי כספי-ליטבק
(קיץ בעין הבשור 2023)
יצוג: קמע.
לא יאמן שהשיר נולד לפני האסון הגדול שפקד אותנו ב 7/10/23 , השיר כתוב היטב המזכיר לי שיריו הגדולים של גבריאל בלחסן.
וואו. זה אפוקליפסה עכשיו, כל מילה קולעת וכואבת כ"כ.
רק גאון ורגיש כמוך יכול להביא יצירת מופת שכזאת.
יישר כוח .
מרגש, מטורף, נוגע ללב ואמיתי בצורה מפחידה. מדהים כמה זה רלוונטי היום יותר מתמיד
תודה אביב 💜☮️🙏
שיר מצמרר, יוצר גאון
אין מילים, לקחת את כולם...וזה מושלם ועצוב ❤
אחד הטקסטים הכי טובים שיצא לי לשמוע.
מילים:
בואו ילדים ואספר לכם סיפור לפני השינה
היה הייתה פעם משפחה - אבא, אמא, שלושה ילדים, בית קטן על צלע ההר...
הם גרו בתוך חולות הזמן מוקפים בולענים וחובות עתק, חורים שחורים, מס ערך מוסף, ביטוח לאומי, הוצאה לפועל, מעקלים את החנות, מעקלים את הבית, מעקלים את העתיד והעבר.
עשינו את המיטב, עשינו כל מה שאפשר במעגלי צדק לשווא, בשדות הפלפל והגיפסנית, חופרים בורות לשמיים שיבכו ובורות בטחון ותלמים ומתחנו גדר תלתלית, אחוזים בענפים ובגלויות, מזדרזים למצוות, סוגדים בשקט - זאת זיעת הקודש, הנה שכר הדמעות, הנא אחדות וערבות, הנא עבודה שבלב - אצבע ועוד אצבע על הגרון היבש הכואב, כי לעולם חסדו, כי לעולם ועד, זכור את אשר עשה לך עמלק,
סגור את הדלת חזק שאף אחד לא ייכנס.
אין קול ואין עונה בקצה המחנה עשן מיתמר, אי שם בחושך חיית הברזל מתהפכת, כאן עובר נתיב הכסף! מכונת הירייה צוחקת, צופר היעל מיילל,
אנשים קשים בונים את העולם, ואנחנו לא קשים בכלל, כמה חיילים מקרטון שומרים על ההר, ריבונו של עולם על גזרת מערב, לא לתת לזה יד לא לתת לזה יד לא לתת לזה יד
אנשים עבדו קשה וסבלו בשקט וחסכו והיטו את הכף, אבל גם הם יודעים שהמילים על הפרוכת כבר לא יצילו את כולם,
כך נעשה ונשמע, כך נעשה ונשכח - הומה המכנה המשותף
כך נעשה ונשמע, כך נעשה ונשכח - הומה המכנה המשותף
תחזק לי את המשקה, תהרוג אותי יפה ובכבוד
הלילה לא נגמר, הוא ממשיך בשלו. בזבזתי את כל הגעגועים שלי בבת אחת - עכשיו אני קוץ ברוח, עכשיו אני צופה מהצד, שתבוא תולעת התועלת שתאכל את כבשת הרש, מלאכים כבר לא שומרים עליי, הם לא ישטפו ממני את החלב והדם. אני כבר אכלתי מהפרי האסור, מהעץ המוזר, אני נגוע, אני רעיל, שום דבר שתגידו או תעשו לא יציל אותי עכשיו.
אמא נעלמה ואבא כל היום בשדות
ובלילות אני מקשיב ללחישות, לאנחות, לגניחות, לאנקות...שורות שורות של רחובות ובתים דומים, רוצחים שקטים. הזאב הרע הנורא הולך ביננו רעב, זרקור שיכור משוטט מחפש את הקורבן לא את התוקף...כל הילדות האלה שהיו צריכות לשתוק, כל האמהות שהיו צריכות לחרוק שיניים והאבות שלא ידעו שום דבר ואין מי שידע ואין מי שישים לב, סדום היא האדישות המאלחשת - צל עץ הדגל נותן לה גב ודלק.
כמה גבוהה גדר הלב, כנראה שלא מספיק
אני רואה הכל אני לא רואה מספיק והאדמה חולה כחולה, תמיד אנשים ישנים ורוח רפאים של מנגינה מרחפת על פני תהום ליד דרך הרכבת, ריח אורנים וגשם, דגים שטים בשמי הכסף, חשבתי ששמעתי בת קול בין עצי האגוז, הלכתי אחריה והגעתי לפה.
את התבגרת אל תוך חלומות של אחרים, ברחת, מצאת חברים חדשים. אני איבדתי את האדמה שלי מתחת לרגליים שלי כמה פעמים. את רדופת מבט, זוכרת היינו יושבים ביחד שעות ומדברים...
במשטרה השוטרים צחקו ולא ידענו מה להגיד ואחר כך במשפט, אבא שלך לא הפסיק לדבר, החזקנו ידיים חזק, קיוויתי שלא תשימי לב כמה אני רועד.
אני רואה הכל עכשיו, אני לא רואה מספיק והאדמה חומה כחולה כמו בפעם הראשונה, שורות שורות של רחובות, בתים דומים, רוצחים שקטים, הפקידים, הלבלרים, מעלימי העיין, המקוננים, הקשתים, המוציאים לפועל, עושים את מה שהם יודעים לעשות הכי טוב, יושבים קרוב לצלחת, יודעים לקחת בלי לגעת ומהשקרים שלהם עושים חלומות נעלים ודוחפים אצבעות לתוך סיר הבשרים, דוחפים אצבעות ותולשים את העור, נחושים כל כך להרוג משהו טהור
ואני לא יכול עוד לעמוד מהצד - אני רוצה לעשות משהו שאני עלול להצטער עליו, תמים זה לחשוב שנוכל להמשיך להקריב, להפריד בין הדברים שאנחנו מאמינים בהם לבין הדברים שאנחנו עושים באמת.
כך נעשה ונשמע כך נעשה ונשכח - מהר לפני שהרוח הופכת לחומר, לפני שהעדינות תמות - תושיטו לה יד, אל תהרגו משהו שעדיין לא נולד, כך נעשה ונשמע כך נעשה ונשכח - הומה המכנה המשותף.
אל תספידו, אל תגידו עכשיו קדיש על החי
אל תספידו, אל תגידו עכשיו קדיש על החי
זה כמו הסיפור שסיפרו לנו כשהיינו ילדים - הסיפור על שבעת הגדיים.
יום אחד יצאה אמא עז לקניות בשוק. השאירה את שבעת הגדיים שלה לבד בבית ואמרה להם:
אל תפתחו את הדלת לאף אחד! במיוחד לא לזאב הרע והנורא...
לא עבר זמן רב ונשמעו דפיקות בדלת. טוק! טוק! טוק! זאת אני - אמא שלכם. גדיים יקרים שלי פתחו לי את הדלת.
אך הגדיים אמרו: לא נכון! את לא אמא שלנו, לאמא שלנו יש קול נעים ורך ואוהב ולך יש קול גס ומחוספס ורע, אתה הזאב הנורא!
הלך משם הזאב, הלך ושתה מאה ביצים רכות עד שקולו נהיה רך ונעים. חזר ואמר:
פתחו לי את הדלת ילדים יקרים שלי. פתחו לי, זאת אני אמכם.
רצו הגדיים לפתוח אך לפתע ראו מתחת לדלת את כף רגלו השעירה והשחורה של הזאה הרע, אמרו לו: אתה לא אמא שלנו! לאמא שלנו יש כף יד רכה, לבנה ונעימה.
הלך משם הזאב, הלך וטבל את כפות ידיו בקמח. חזר ודפק בדלת: פתחו לי את הדלת, גדיים, זאת אני אמכם.
שמעו הגדיים את קולה הנעים של אמם וראו את כף היד הלבנה מתחת לדלת ופתחו.
מייד פרץ הזאב הרע פנימה. הגדיים נבהלו והתחבאו בכל פינה בבית, מתחת לשולחן, מתחת למיטה, אך הזאב מצא אותם וטרף אותם. בלע את כולם בשלמותם.
התעייף הזאב ושכב לשון. חזרה אמא עז הביתה, ראתה את הזאב השמן הרע שוכב על המיטה ואמרה אוי! הלכה והביאה מספריים וחוט, פתחה את הבטן של הזאב. שבעת הגדיים הקטנים קפצו החוצה וחיבקו את אמם בשימחה. לאחר מכן אספו שבע אבנים והכניסו לתוך הבטן של הזאב שעדיין היה שקוע בתנומה. תפרה אמא עז חזרה את הבטן של הזאב, שלאחר כמה שעות קם עייף, כבד, צמא...הוא הלך לכיוון הנהר לשתות, בדיוק אז יצאו שבעת הגדיים ואמם ודחפו את הזאב ישר אל תוך הנהר הזורם. הו איזה סוף מושלם לשבעת הגדיים ואמם!
איזה סוף נפלא לשבעת הגדיים. צריך כפפות של אמונה, צריך תפילות ושירים,
צריך אומץ
ומעשים.
עם הלוחות מונחים שברי הלוחות, ואת השברים הכי קשה לסחוב
זרעים קטנים של בדידות נובטים, ניצנים חדשים של טירוף...
חשבו שמצאנו נחלה, שמצאנו הקלה, אבל כלום כלום לא השתנה.
הזאב הרע עדיין צועד חסר בושה ביננו, מסתובב חופשי בתוכנו, ליד ילדנו ואי אפשר לעשות שום דבר, גם אחרי שלושים שנה אי אפשר לעשות שום דבר?
אנחנו לוחשים במקום שצריך לצעוק, שוכחים, מגמגמים במקום שצריך להרוס ולנתוץ
הזאב הרע - מי מי יעז לעמוד מולו?
תמים זה לחשוב שנוכל להמשיך להקריב, להפריד בין הדברים שאנחנו מאמינים בהם לבין הדברים שאנחנו עושים באמת. מתי נשליך את הזאב הרע אל תוך הנהר הזורם,
מתי נמלא לו את הבטן באבנים כבדות והופ - ישר אל תוך הנהר הזורם.
מתי תהיה לנו שלווה אמיתית, מתי נוכל באמת להגן על בנותינו, בנינו, אבינו ואמנו
מתי נעשה
צדק שווה
מתי נעשה צדק שווה. נשמע כאילו נכתב ממש היום. תודה ❤
מה זה אומר צדק שווה? בין מי למי?
@@Right1948 היופי באמנות זה שכל אחד לוקח את זה למקום שלו
תודה..אני צריכה באמת לקרוא את המילים (שמעתי אבל לא קראתי) השורות שהבאת באמת חזקות. אני חושבת שתהיתי אם הוא מתכוון ליהודים/ערבים. אנחנו אכן חיים תחת שלטון מדכא, קפיטליזם אכזרי. מה המסקנה שלו לדעתך? (זו שאתה לא מסכים איתה?).
@@Right1948
ניחוש שלי , ולא מידיעה
בגלל שהשיר הזה כולו מלא בזעם פנימי נגד הממסד המושל , אני מניח שאביב מתכוון במילים " צדק שווה " - לפיתרון / שינוי נושא המעמדות , ושינוי הערכים ביחסי הגומלין של בין הממסד המושל לבין האזרח
למרות שאני לא מסכים עם המסקנה / פיתרון של אביב ( שאני כאמור רק מניח שלזה הוא מתכוון , ולא יודע מידיעה ) , אני מסכים עם רוב השיר ,
שפשוט מתאר ברגש עמוק מציאות מדכאת
ובמיוחד עם הפסקה הכל כך חדה ומפוכחת הזאת
" צריך כפפות של אמונה ,
צריך תפילות ושירים ,
צריך אומץ ומעשים "
יוצר גאוני מרגש, בוקסים לבטן עם ליטוף רך, אין שילובים במנעדים כאלה. תמשיך עוד ועוד
אם אתה קורא את זה אביב זה מה שכתבתי בצאת האלבום לעולמינו, האמן האהוב עלי, הוציא אלבום חדש אחרי 7 שנים מיצירת המופת " שרף אורנים" ,
מי אני בלי המוזיקה שלך וסביר שגם לא הייתי חי המוזיקה הכי כואבת, סוערת, גאונית, ועוצמתית.
המוזיקה עם הכי הרבה הבעת רגש שזכיתי להאזין
אני אוהב אותך ואת המוזיקה שלך אהבת אמת. "עולם מופלא איפה אתה" - 27.10.24
כבוד להיות הראשון❤
אביב, תודה על המתנה❤
סיפור שתמיד הפחיד אותי כילדה
רקוויאם לנשמות האבודות
בתוכנו , בינינו , ומתחתינו ...
כל מילה אמת ויציב❤ אמונה בעיצמינו אהבת חינם בנינו אמן שאלהיםי ישמור על כולם❤
השיר הזה מפרק אותי
אבל הוא גם מחזיר אותי לחיים.
אם יש מישהו שעדיין צועק ברחובות על הזאב הרע, אני רגועה יותר.
נפלא!!
פשוט יושבת ובוכה
מי שמקשר את זה לפוליטיקה לדעתי אהבל במקרה הטוב
אביב ❤ ריסקת
בלתי נתפס רמת הכישרון והמילים שיצר פה אביב
צריך להוציא את כל השירים שלך בספר שירים..רק להתעמק במילים..
תודה אחי, קשה לפטר מהזאב בלי קשר לתאונה או כמה זמן עבר מאז, צדק עם אחרים אני יכול לעשות עם עצמי אני לא יודע איך לעשות צדק... משער שעד שלא אדע לא אבין את הפואנטה, אבל תודה שיגעתי מלא אנשים בחיים שלי השפעתי על הרבה לקחתי וגנבתי מהם תשומת לב מסכנים לא מגיע להם וגם לי לא מגיע היחס הזה. לא ככה
ואני זוכר רסיסים של רגעים מהעבר שלנו והיה טוב וגם עכשיו טוב כמובן ברוך השם לא מתלונן ובעה בסוף את התיקון שלי אעשה וברוך השם תודה לאל עושה אותו ברחמים אז אין רגשות נמוכים בלב יש תפילה
זה נכתב לפני ה7.10?
כן, הוא הופיע עם חלק מהשיר בבארבי לפני האירועים
מדהים - נכון ?
איפה המילים כתובות
כאן, גוללי למטה בעמוד
בתגובה הראשונה
הזאב הרע עדיין צועד חסר בושה ביננו, מסתובב חופשי בתוכנו, ליד ילדנו ואי אפשר לעשות שום דבר