Pěkně to ve mě drnklo. Začátek mi připomněl jedno tvrzení, že žádný dokument o sériovém vrahovi nikdy nezačal větou "Vyrůstal ve šťastné rodině a jeho rodiče ho milovali."
Od chvíle, co jsem zjistila, že má vyjít tento díl, jsem radostí nemohla dospat a jsem šťastná, že jste předčily má očekávání! Naprosto úžasná práce, obrovský dík, za to, co obě děláte a už teď se nemůžu dočkat dalšího dílu 😍❤❤
Další super podcast! Co mě šokovalo je ta část o školkách a poměru jedné učitelky na 28 dětí! Byť jen na chvilku, to se přece nedá zvládnout. Kdejaká máma má problém zvládnout vlastní děti, natožpak zvládnout 28 cizích. Tohle je problém, ani ne tak učitelek ale toho, jak je systém nastavený. Obávám se že dokud se nezmění systém, tak se tyto hrůzné příhody budou stávat i nadále. Sama žiji v Kanadě, kde jsou školky soukromé a jsou různě rozdělené, buď podle věku (1-3 roky, 3-5 let) nebo podle doby výuky (celý den vs. na 3-4 hodiny). Školky jsou tu přísně regulované a když je problém tak se člověk obrátí na organizaci, která pak posílá kontroly. Ne jednu kontrolu a hotovo, ale třeba jednou denně po dobu několika týdnů. Poměr dětí vs učitelů je 4:1 (a maximum 8 děti ve třídě, pro věk 1-3 roky), pro ty starší (3-5let) je pak 10:1 s maximem 20 dětí ve třídě. Vždy jsem nadávala na soukromé vzdělávání, protože to leze do peněz, ale poslední dobou se že mě stává odpůrce toho státního, kde sice člověk ušetří peníze, ale často to tvrdě zaplatí na sebevědomí a rozvoji svých dětí.
Toje jak u me ted. Najednou jsem zacala hledat sama sebe ztratila jsem kvuli skole 23 let a ted nevim co driv. Takze z me strany davam za pravdu kezbych mela vice casu ted. Protoze hledam tak nakouknu ke vsemu ruznemu ajirveda cinska medicina spiritualni veci a leceni dale varit jinak a zdrave takze ceske vareni absolutne nwvyuzivam. Cili jakobCh se uplne prepsala od zakladu :-) ❤
Moc příjemný rozhovor Jani ♥ Už se těším na další díl, který bych vítala Jani 🙂 Milý rozhovor a dvě klidné dámy, které mluví prakticky ale hlavně bez systémů a vzdělávacích emotivních modulů. Moc ráda bych vítala například názory na školství a i Vaše poznatky a například i Vaše názory na státní vs.soukromé školky/školy, případně alternativní vzdělávání (lesní, montessori, waldorf. apod..) - Dále i třeba na to, jaký máte názor na to, když dítě jde do školky třeba už před druhým rokem? - Názor i třeba na střídavou péči dětí a vliv na jejich vývoj a pozdější případné důsledky tohoto systému? -Rozmazlenost - jak ji vnímáte a co je podle Vás příčina a následek rozmazlování dětí? - Pro tebe Jani, co by sis myslela na tvrzení, protože jsem se s tím také setkala, že například lidé co si prodělali ppp, tak to je právě i důsledek toho, že byli moc rozmazlení, protože měli moc všeho a bylo to vlastně z nudy upozornění na sebe apod.. - Jedináčci vs. sourozenci - jak se na to díváte a názor třeba na to, že jedináček vždy trpí a má sklony v dospívání více k nějakým psych. problémům, než děti, co jsou dva a více? + např. i Jani Ty konkrétně, co máš v plánu pro Beníka (školka/škola - jaký právě styl - soukromá alternativní vs. státní) a k čemu s Adamem spíše směřujete a co budete pro Benika jednou volit :)) Děkuji moc a těším se na další podcasty. :-))) ♥
Ja si pamatuji taky ze skolky jak se chovala jedna takzvaná ucitelka ke mně,protoze muj temperament ji evidentne hodne rozciloval,tak v dobe poledniho spani me vylozene zabalila do periny,abych se nemohla hnout,doslova ani poskrabat kdyz me svedil treba oblicej. To hned na mě vyběhla. Takze jsem z toho byla ve stresu. Nebo me trestaly tim,ze mě,uz nevim ktera,posadila do takove detske kuchyňky,a zakazala mi si hrat si. Ale ja jsem samozrejme se nudila,tak jsem si hrala a ona me pak u toho pristihla a už byl taky problém. Ale nevetsi problem vnimam v tom,že pak se nasi rodice za nas nepostavi ale samozrejme souhlasi s ucitelem a co pak to dite? To je pro něj nejvyssi zrada a pak se samozrejme citi spatne. Kdyz se tyto radoby autority nezpochybni,nebo maji strach je vubec zpochybnit. Ale i ty autority jsou zraněné deti,ktere si kompenzuji svoje bebicka na dalsich. Takže ne rodiny,ale system je kořen vseho tohoto,vytvari nestastne lidi,kteri si to pak mezi sebou jen predavaji a my pak placeme nad spatnym hrobem. System tak jak je nastaven,na produkci otroků a blbců,je uplne k nicemu. Nemuze produkovat šťastnou.spokojenou bytost,ktera tedy pak nemá potřebu ubližovat,potlacovat se atd. Je to proste nesmysl. Jsme svobodne bytosti a nejsme tu od toho abychom se podrizovali a potlacovali pro jiné. To je opět jen program,ze ktereho musime vystoupit,a kazdy musi zacit u sebe. Jinak se opravdu zničíme a vyhubíme. Toto nejde takto dale. Probuďme se z té hypnózy. Kdo se pozastavi nad tím,proč je vubec potřeba nejakych terapeutu a lekaru? Neni to nahodou velka blikajici kontrolka,ze neco opravdu delame hodne,ale hodne blbě? Nebo radeji zustaneme u mlaceni deti,ze kterych se delaji.male hloupé nevědomé bytosti?
Velmi zajímavý podcast a rozhodně se spoustou věcí souzním. Jen teda unschooling si v praxi představit moc nedokážu. Ok, dítě pomocí uschoolingu zvládne základku a co teď? Když se rozhodne, že z něj chce být lékař, architekt, právník atd. tak střední školu bude muset obsolvovat a nedokážu si představit jaká to najednou musí být pro dítě srážka se systémem. Nebude tohle trauma?
Děti nemám, takže nevím jestli se můžu vůbec vyjadřovat :D Nechci se zastávat školnich osnov, přijde mi že plno věcí by se učit nemuselo nebo aspoň jiným stylem, ale zastala bych se trochu Adama :) Když vezmu naší třídu na gymplu tak z všeobecnyho oboru vzešlo hrozně široký spektrum profesí - doktoři, právníci, učitelé, historici, biologové, podnikatelé, účetní, ajťáci (a teď jsem jich ještě plno vynechala), jestli není lepší dítě podporovat a rozvíjet ho, pomáhat mu objevovat co ho baví a díky i té škole objevovat co mu nejde a nebaví ho... (A pak třeba nebazirovat na jedničkach v matice nebo ho tlačit na školu, jen aby mělo papír). Mě třeba zrovna ta matika hrozně nebavila celou základku a ani jsem si nemyslela, že jsem v ní nějak dobrá a pak až po letech v určitým bodě, právě na tom gymplu a hlavně zásluhou profesorky, mě to začlo hrozně bavit...a přemýšlím, jestli bych do toho bodu došla, i když bych šla cestou unschoolingu, kdy bych se od matiky odvrátila už v začátku... Myslím si, že když právě děti dostanou doma ten základ do života, o kterém obě mluvíte, že pak dokážou tím školnim systémem projít daleko líp, bez takových traumat a využít z něho pro sebe vic, než třeba naše generace.
Рік тому+4
Pro mě je zásadní, aby dítě mělo moc nad svým životem. Pokud se rozhodne školu zkusit, budeme hledat takovou, kde bude spokojené. Pro mě je jakékoli nucení kohokoli k něčemu proti jeho vůli, pokud nejde o život nebo o zdraví, nepřijatelné. To je prostě moje morální hodnota, kterou potřebuju ctít, abych mohla sama se sebou žít. Otázka není jestli škola nebo ne, otázka je pro mě vždy: co si přeje dítě.
Já třeba nikdy neměla ráda chemii, ani na základce ani na gymplu. A to jsem z toho měla vlastně vždy přijatelné známky, na ZŠ jsem se nepotřebovala vůbec učit a byla jsem jedničkářka, na gymplu mě to nebavilo vůbec a učit na testy jsem se musela, znalosti a snaha ale dobrým známkám vůbec neodpovídaly :D Až po škole, úplně náhodou, kdy jsem začala řešit kosmetiku a toxickou zátěž, jsem se pustila do zkoumání základů chemie, protože jsem si chtěla vytvořit vlastní mýdlo. Za pár týdnů jsem pochopila víc než za celou dobu "studia". Já to vlastně na sobě vnímám hodně, že mě v životě mimo školu zajímá spoustu věcí, které bych ve škole zařadila do předmětů, které mě nebavily a nedávaly mi žádný smysl. Humanitní předměty mě bavily i teoreticky a umím si představit, že bych dobrovolně chodila na přednášky, v ostatních jsem postrádala kontext a spíš praktické využití.
Z poslechu jsem si odnesla jednu důležitou věc, nenutit dítě do jídla...ale je to těžké, když od mala špatně jí a je ze všech dětí nejmenší a nejhubenější. Všechno ostatní v podcastu mi přišlo jako úlet.... Můj syn se narodil s oční vadou, která mu musela být roce operována, kvůli tomu byl motoricky pozadu, cvičili jsem Vojtovku (kdo zná, ví, že děti určitě nechtějí cvičit a hodně se u toho rozčilují protože jim to stimuluje fylogenetické pohybové vzorce). Bylo to hodně náročné pro něj i pro mě, slzy a tak, ale díky tomu je teď spokojené, usměvavé dítě milující společnost a hlavně chodí, vidí a rozvíjí se. Dobře se to radí nechávat dítěti prostor pro seberozhodování, ale zdá se mi, že realizovat to v momentě, kdy máte zdravé děti, je něco úplně jiného, než když jsou nemocné. Poznámka o hranicích podání čípku až při febrilních křečích je prostě celá špatně.
Wau dámy, já jsem tedy taky naladěná na řešení svých věcí, sebevzdělávání, osvětu a pozitivní přístup. Ale to co jste řešili ohledně narkomanů, že je lidi odsuzují apod. Osobně řešíme problémy v jinak krásné lokalitě, kde jsou už nějakou dobu dvě ubytovny, kde tyto lidé záměrně ubytovávají. A kdyby jste měli stejné zkušenosti jako já a my sousedé, takhle už by jste nikdy nemluvily .....nikdy.
Ono to "emoční jedení" u dětí začíná už "v kočárku". Ono často to dítě má opravdu třeba frustraci z hladu (hlavní spouštěče vzteku jsou hlad a únava). Ale myslím, že je fakt vyjímkou máma, která nikdy nedala dítěti do ruky nějaky rohlík, křupku nebo prso, jen aby prostě na chvíli mlčelo, když v tu chvíli něco řeší a dítě začne projevovat emoce...
Nerada nechávam verejne komentáre ale pri tomto musím, mamka začala pred mesiacom pracovať v jasliach a už aj skončila pretože to psychicky nedávala, tiež to popisuje ako systémovú chybu, že ta pani tie deti musí “šikanovat”pretože je ich tam veľa a inak by si ublížili ale neospravedlňuje to chovanie tej pani, ktoré keď mi popisuje je mi až zle…že sa to v dnešnej dobe ešte deje. Bitie deti, krik, neustále buzerovanie, násilie ….mamka nevie čo ma robiť aby tým deťom pomohla… a samozrejme poučovanie že k deťom nemá byt láskavá ale drsná inak jej budú skákať po hlave. Hovorila mi, že keď zmieňovaná učitelka vojde ráno do dverí, deti okamžite zmenia správanie, nepohnu sa z miesta, sú v pozore, hrozne 😢A myslím si, že tí rodičia nič netušia…
ach bože, ty jesle v ČR je děs...taky jsme z jedněch utekli kvůli nucení dětí k jídlu a vojenskému režim. Naopak když jsem krátce pracovala v Německu v jesličkách, tak tam byla pohoda, děti spokojený. Tak nevim čím to je...
To jsou urcite statni jesle. Soukrome jeslicky jsou uplne jine. Pritom i statni jesle stoji pomerne hodne penez, pouze pro hodne nizkoprijmove rodiny jsou cenoce zvyhodnene. Ve statnich jeslich neni dite a rodic klient, a to, co si dovoli personal i vuci rodicum, je neskutecne. Ale ani statni jesle nejsou vsechny stejne a hlavne "tety" nejsou stejne. Z klasickych jesli ma trauma x generaci, ja si dodnes pamatuji, jak mě maminka tahne rvouci celou cestu do teto diry pekelne a stejnou vzpominku mi reklo uz spousta vrstevniku.Skolku jsem uz mela rada, nemela jsem problem byt u hlidaci soukrome tety,ale jesle, to byl jeden velky hnus "navoneny" smesi sava a kuchyne(dodnes z takoveho pachu mam vzdy intenzivni vzpominku stresu).Pokud chcete dat hlidat male dite, najdete si kvalitni soukromou detskou skupinu do 12deti.
Zdeňce nejde přidat odpověď do tohoto vlákna, ale mám Vám vzkázat, že Vám případně rádi pomohou a poradí ve fb skupině Řešení problémů ve škole, stížnosti na učitele a školy.
Koukám na příspěvek zpětně a trošku mě asi mrzí, že řešíte v po první hodině politiku. Má to být podcast o dětech a přiznám se, že mi to toto velmi kazí dojem. Škoda
Knihu Děti jsou taky lidi seženete i na našem eshopu: cukrfreeshop.cz/produkt/deti-jsou-taky-lidi-zdenka-sip-stankova/
Vy jste pro mě obě dvě ženy hrdinky! Díky za Vás, že věnujete energie do toho co obě děláte. Je to hrozně důležité poselství! ❤️
Pěkně to ve mě drnklo. Začátek mi připomněl jedno tvrzení, že žádný dokument o sériovém vrahovi nikdy nezačal větou "Vyrůstal ve šťastné rodině a jeho rodiče ho milovali."
Je to silne, velmi zajimave a ja si nachazim cestu v tom, jak s detmi pracovat v ramci povinne skolni dochazky! Dekuji
Já si taky říkala, že jsem měla normální dětství a nějak mě to nepoznamenalo. Do doby než jsem porodila vlastní dítě.
To je hezky receno:-)))
Od chvíle, co jsem zjistila, že má vyjít tento díl, jsem radostí nemohla dospat a jsem šťastná, že jste předčily má očekávání! Naprosto úžasná práce, obrovský dík, za to, co obě děláte a už teď se nemůžu dočkat dalšího dílu 😍❤❤
Další super podcast! Co mě šokovalo je ta část o školkách a poměru jedné učitelky na 28 dětí! Byť jen na chvilku, to se přece nedá zvládnout. Kdejaká máma má problém zvládnout vlastní děti, natožpak zvládnout 28 cizích. Tohle je problém, ani ne tak učitelek ale toho, jak je systém nastavený. Obávám se že dokud se nezmění systém, tak se tyto hrůzné příhody budou stávat i nadále.
Sama žiji v Kanadě, kde jsou školky soukromé a jsou různě rozdělené, buď podle věku (1-3 roky, 3-5 let) nebo podle doby výuky (celý den vs. na 3-4 hodiny). Školky jsou tu přísně regulované a když je problém tak se člověk obrátí na organizaci, která pak posílá kontroly. Ne jednu kontrolu a hotovo, ale třeba jednou denně po dobu několika týdnů. Poměr dětí vs učitelů je 4:1 (a maximum 8 děti ve třídě, pro věk 1-3 roky), pro ty starší (3-5let) je pak 10:1 s maximem 20 dětí ve třídě.
Vždy jsem nadávala na soukromé vzdělávání, protože to leze do peněz, ale poslední dobou se že mě stává odpůrce toho státního, kde sice člověk ušetří peníze, ale často to tvrdě zaplatí na sebevědomí a rozvoji svých dětí.
Toje jak u me ted. Najednou jsem zacala hledat sama sebe ztratila jsem kvuli skole 23 let a ted nevim co driv. Takze z me strany davam za pravdu kezbych mela vice casu ted. Protoze hledam tak nakouknu ke vsemu ruznemu ajirveda cinska medicina spiritualni veci a leceni dale varit jinak a zdrave takze ceske vareni absolutne nwvyuzivam. Cili jakobCh se uplne prepsala od zakladu :-) ❤
Moc příjemný rozhovor Jani ♥ Už se těším na další díl, který bych vítala Jani 🙂 Milý rozhovor a dvě klidné dámy, které mluví prakticky ale hlavně bez systémů a vzdělávacích emotivních modulů.
Moc ráda bych vítala například názory na školství a i Vaše poznatky a například i Vaše názory na státní vs.soukromé školky/školy, případně alternativní vzdělávání (lesní, montessori, waldorf. apod..)
- Dále i třeba na to, jaký máte názor na to, když dítě jde do školky třeba už před druhým rokem?
- Názor i třeba na střídavou péči dětí a vliv na jejich vývoj a pozdější případné důsledky tohoto systému?
-Rozmazlenost - jak ji vnímáte a co je podle Vás příčina a následek rozmazlování dětí? - Pro tebe Jani, co by sis myslela na tvrzení, protože jsem se s tím také setkala, že například lidé co si prodělali ppp, tak to je právě i důsledek toho, že byli moc rozmazlení, protože měli moc všeho a bylo to vlastně z nudy upozornění na sebe apod..
- Jedináčci vs. sourozenci - jak se na to díváte a názor třeba na to, že jedináček vždy trpí a má sklony v dospívání více k nějakým psych. problémům, než děti, co jsou dva a více?
+ např. i Jani Ty konkrétně, co máš v plánu pro Beníka (školka/škola - jaký právě styl - soukromá alternativní vs. státní) a k čemu s Adamem spíše směřujete a co budete pro Benika jednou volit :))
Děkuji moc a těším se na další podcasty. :-))) ♥
Ja si pamatuji taky ze skolky jak se chovala jedna takzvaná ucitelka ke mně,protoze muj temperament ji evidentne hodne rozciloval,tak v dobe poledniho spani me vylozene zabalila do periny,abych se nemohla hnout,doslova ani poskrabat kdyz me svedil treba oblicej. To hned na mě vyběhla. Takze jsem z toho byla ve stresu. Nebo me trestaly tim,ze mě,uz nevim ktera,posadila do takove detske kuchyňky,a zakazala mi si hrat si. Ale ja jsem samozrejme se nudila,tak jsem si hrala a ona me pak u toho pristihla a už byl taky problém. Ale nevetsi problem vnimam v tom,že pak se nasi rodice za nas nepostavi ale samozrejme souhlasi s ucitelem a co pak to dite? To je pro něj nejvyssi zrada a pak se samozrejme citi spatne. Kdyz se tyto radoby autority nezpochybni,nebo maji strach je vubec zpochybnit. Ale i ty autority jsou zraněné deti,ktere si kompenzuji svoje bebicka na dalsich. Takže ne rodiny,ale system je kořen vseho tohoto,vytvari nestastne lidi,kteri si to pak mezi sebou jen predavaji a my pak placeme nad spatnym hrobem. System tak jak je nastaven,na produkci otroků a blbců,je uplne k nicemu. Nemuze produkovat šťastnou.spokojenou bytost,ktera tedy pak nemá potřebu ubližovat,potlacovat se atd. Je to proste nesmysl. Jsme svobodne bytosti a nejsme tu od toho abychom se podrizovali a potlacovali pro jiné. To je opět jen program,ze ktereho musime vystoupit,a kazdy musi zacit u sebe. Jinak se opravdu zničíme a vyhubíme. Toto nejde takto dale. Probuďme se z té hypnózy. Kdo se pozastavi nad tím,proč je vubec potřeba nejakych terapeutu a lekaru? Neni to nahodou velka blikajici kontrolka,ze neco opravdu delame hodne,ale hodne blbě? Nebo radeji zustaneme u mlaceni deti,ze kterych se delaji.male hloupé nevědomé bytosti?
Velmi zajímavý podcast a rozhodně se spoustou věcí souzním. Jen teda unschooling si v praxi představit moc nedokážu. Ok, dítě pomocí uschoolingu zvládne základku a co teď? Když se rozhodne, že z něj chce být lékař, architekt, právník atd. tak střední školu bude muset obsolvovat a nedokážu si představit jaká to najednou musí být pro dítě srážka se systémem. Nebude tohle trauma?
Děti nemám, takže nevím jestli se můžu vůbec vyjadřovat :D
Nechci se zastávat školnich osnov, přijde mi že plno věcí by se učit nemuselo nebo aspoň jiným stylem, ale zastala bych se trochu Adama :)
Když vezmu naší třídu na gymplu tak z všeobecnyho oboru vzešlo hrozně široký spektrum profesí - doktoři, právníci, učitelé, historici, biologové, podnikatelé, účetní, ajťáci (a teď jsem jich ještě plno vynechala), jestli není lepší dítě podporovat a rozvíjet ho, pomáhat mu objevovat co ho baví a díky i té škole objevovat co mu nejde a nebaví ho... (A pak třeba nebazirovat na jedničkach v matice nebo ho tlačit na školu, jen aby mělo papír).
Mě třeba zrovna ta matika hrozně nebavila celou základku a ani jsem si nemyslela, že jsem v ní nějak dobrá a pak až po letech v určitým bodě, právě na tom gymplu a hlavně zásluhou profesorky, mě to začlo hrozně bavit...a přemýšlím, jestli bych do toho bodu došla, i když bych šla cestou unschoolingu, kdy bych se od matiky odvrátila už v začátku...
Myslím si, že když právě děti dostanou doma ten základ do života, o kterém obě mluvíte, že pak dokážou tím školnim systémem projít daleko líp, bez takových traumat a využít z něho pro sebe vic, než třeba naše generace.
Pro mě je zásadní, aby dítě mělo moc nad svým životem. Pokud se rozhodne školu zkusit, budeme hledat takovou, kde bude spokojené. Pro mě je jakékoli nucení kohokoli k něčemu proti jeho vůli, pokud nejde o život nebo o zdraví, nepřijatelné. To je prostě moje morální hodnota, kterou potřebuju ctít, abych mohla sama se sebou žít. Otázka není jestli škola nebo ne, otázka je pro mě vždy: co si přeje dítě.
Já třeba nikdy neměla ráda chemii, ani na základce ani na gymplu. A to jsem z toho měla vlastně vždy přijatelné známky, na ZŠ jsem se nepotřebovala vůbec učit a byla jsem jedničkářka, na gymplu mě to nebavilo vůbec a učit na testy jsem se musela, znalosti a snaha ale dobrým známkám vůbec neodpovídaly :D Až po škole, úplně náhodou, kdy jsem začala řešit kosmetiku a toxickou zátěž, jsem se pustila do zkoumání základů chemie, protože jsem si chtěla vytvořit vlastní mýdlo. Za pár týdnů jsem pochopila víc než za celou dobu "studia".
Já to vlastně na sobě vnímám hodně, že mě v životě mimo školu zajímá spoustu věcí, které bych ve škole zařadila do předmětů, které mě nebavily a nedávaly mi žádný smysl. Humanitní předměty mě bavily i teoreticky a umím si představit, že bych dobrovolně chodila na přednášky, v ostatních jsem postrádala kontext a spíš praktické využití.
Z poslechu jsem si odnesla jednu důležitou věc, nenutit dítě do jídla...ale je to těžké, když od mala špatně jí a je ze všech dětí nejmenší a nejhubenější. Všechno ostatní v podcastu mi přišlo jako úlet.... Můj syn se narodil s oční vadou, která mu musela být roce operována, kvůli tomu byl motoricky pozadu, cvičili jsem Vojtovku (kdo zná, ví, že děti určitě nechtějí cvičit a hodně se u toho rozčilují protože jim to stimuluje fylogenetické pohybové vzorce). Bylo to hodně náročné pro něj i pro mě, slzy a tak, ale díky tomu je teď spokojené, usměvavé dítě milující společnost a hlavně chodí, vidí a rozvíjí se. Dobře se to radí nechávat dítěti prostor pro seberozhodování, ale zdá se mi, že realizovat to v momentě, kdy máte zdravé děti, je něco úplně jiného, než když jsou nemocné. Poznámka o hranicích podání čípku až při febrilních křečích je prostě celá špatně.
Je možné niekde zohnať konkrétnu knihu kde sú tzv: "lekárske diagnozy" spojené s tematikou čoho sa to týka príp. traumatu 🤗?
Wau dámy, já jsem tedy taky naladěná na řešení svých věcí, sebevzdělávání, osvětu a pozitivní přístup. Ale to co jste řešili ohledně narkomanů, že je lidi odsuzují apod. Osobně řešíme problémy v jinak krásné lokalitě, kde jsou už nějakou dobu dvě ubytovny, kde tyto lidé záměrně ubytovávají. A kdyby jste měli stejné zkušenosti jako já a my sousedé, takhle už by jste nikdy nemluvily .....nikdy.
Ono to "emoční jedení" u dětí začíná už "v kočárku". Ono často to dítě má opravdu třeba frustraci z hladu (hlavní spouštěče vzteku jsou hlad a únava). Ale myslím, že je fakt vyjímkou máma, která nikdy nedala dítěti do ruky nějaky rohlík, křupku nebo prso, jen aby prostě na chvíli mlčelo, když v tu chvíli něco řeší a dítě začne projevovat emoce...
Nerada nechávam verejne komentáre ale pri tomto musím, mamka začala pred mesiacom pracovať v jasliach a už aj skončila pretože to psychicky nedávala, tiež to popisuje ako systémovú chybu, že ta pani tie deti musí “šikanovat”pretože je ich tam veľa a inak by si ublížili ale neospravedlňuje to chovanie tej pani, ktoré keď mi popisuje je mi až zle…že sa to v dnešnej dobe ešte deje. Bitie deti, krik, neustále buzerovanie, násilie ….mamka nevie čo ma robiť aby tým deťom pomohla… a samozrejme poučovanie že k deťom nemá byt láskavá ale drsná inak jej budú skákať po hlave. Hovorila mi, že keď zmieňovaná učitelka vojde ráno do dverí, deti okamžite zmenia správanie, nepohnu sa z miesta, sú v pozore, hrozne 😢A myslím si, že tí rodičia nič netušia…
ach bože, ty jesle v ČR je děs...taky jsme z jedněch utekli kvůli nucení dětí k jídlu a vojenskému režim. Naopak když jsem krátce pracovala v Německu v jesličkách, tak tam byla pohoda, děti spokojený. Tak nevim čím to je...
To jsou urcite statni jesle. Soukrome jeslicky jsou uplne jine. Pritom i statni jesle stoji pomerne hodne penez, pouze pro hodne nizkoprijmove rodiny jsou cenoce zvyhodnene. Ve statnich jeslich neni dite a rodic klient, a to, co si dovoli personal i vuci rodicum, je neskutecne. Ale ani statni jesle nejsou vsechny stejne a hlavne "tety" nejsou stejne. Z klasickych jesli ma trauma x generaci, ja si dodnes pamatuji, jak mě maminka tahne rvouci celou cestu do teto diry pekelne a stejnou vzpominku mi reklo uz spousta vrstevniku.Skolku jsem uz mela rada, nemela jsem problem byt u hlidaci soukrome tety,ale jesle, to byl jeden velky hnus "navoneny" smesi sava a kuchyne(dodnes z takoveho pachu mam vzdy intenzivni vzpominku stresu).Pokud chcete dat hlidat male dite, najdete si kvalitni soukromou detskou skupinu do 12deti.
@@evirosy5531 ano teď v březnu malý nastupuje do soukromé dětské skupiny na statku v přírodě. Je to tam super. Je to sice drahý ale stoji to za to.☺️👍
Zdeňce nejde přidat odpověď do tohoto vlákna, ale mám Vám vzkázat, že Vám případně rádi pomohou a poradí ve fb skupině Řešení problémů ve škole, stížnosti na učitele a školy.
Koukám na příspěvek zpětně a trošku mě asi mrzí, že řešíte v po první hodině politiku. Má to být podcast o dětech a přiznám se, že mi to toto velmi kazí dojem. Škoda
soft white underbelly❤❤❤
respektujici rodicovstvi az kym dieta nema chut na hranolky 🙈 ale nie, vela zaujmavych myslienok 😉