גמגום קדום אופי חייו ומלחמותיו של עם ישראל, מהעבר הרחוק עד עצם היום, נראה פסיבי, הססן לעומת שאר העמים. אם עמי העולם ממהרים לכבוש ולדרוש את מה שנדמה להם שהוא שלהם בקול גדול ובכוח, אז היהודים עוברים בדרכי ההיסטוריה, מגמגמים ומתנצלים על עצם קיומם, על כך שהם תופסים מקום בעולם. ולא סתם. בשורש הדברים עם ישראל נועד להיות המעבר, המקשר בין שני עולמות: עולמו של הכוח העליון, הטבע או האלוהים שסובב ברוחב על אהבה חובקת כול. ומנגד העולם הזה שסב באופן צר מאוד על אהבה עצמית ואנוכית. ישראל נולדו להמיר בתיקון הלב את האהבה העצמית לאהבת איש את רעהו כמוהו, שהיא הדרך לאהבת ה' ולפרוץ מבוא עבור כל העמים. כיוון ששאר העמים פועלים מתוך הדחף הטבעי שלהם לאהבה עצמית, אז אין בהם הססנות. זה הרצון שטבוע בהם והם תובעים בתקיפות למלא אותו. ואילו ישראל מפאת ייעודם לא עובדים מתוך הרצון הטבעי, אלא מתוך אותו רצון, רעיון עליון שחבוי בהם. לכן הם נראים קטנים, חלשים ונחשבים לאין ואפס ביחס לעמים אחרים. יוצא שכל עם בעולם עומד על שלו. יש לו את השורש שלו, את אופי הרצון האנוכי המיוחד רק לו, וממנו הוא שואב את צדקת דרכו. לישראל אין. אין לנו את הכוח הנובע מצדקת הדרך. באופן עקרוני אין לנו בכלל כוחות משלנו, גם אין לנו על מה לסמוך, במה לשים מבטחנו בעולם הזה ככל העמים. בשום דרך אנחנו לא יכולים להציב את עצמנו בין האומות כאומרים: "זה העולם שלנו, זאת הארץ שלנו!". במאומה לא. רק הייעוד העתידי שלנו נותן לנו בינתיים כוחות שאיתם נוכל לצאת מן המֵצַר שבו אנחנו נמצאים. אנחנו קשורים לשמיים בחוט דק שמחזיק אותנו, ותו לא. אבל החוט הדק חזק, כי מחזיק אותו הכוח העליון. החוט תָּווּי מרצון להשפיע, לאהוב, והוא נמשך ומוביל ישר אל הבורא. כמובן שבעיני העולם שלנו הנע על ציר האהבה העצמית, הרצון לאהוב הוא כלום, חשוב כקליפת השום ואין לו מקום וזכות קיום. לכן תמיד עולה מחשבה בעמים איך להעלים את היהודים מכדור הארץ, ובכל דור ודור מתעורר עוד צורר, שקם וקורא להשמיד את ישראל מהעולם. זו דרכם. ודרכנו? תמשיך להיות הססנית, חבוטה ומתנצלת, אלא אם נטרח להבין את שורשנו, נתקשר לייעודנו ותפקידנו, שיעניקו לנו את צדקת הדרך ואת הנחישות לפרוץ כאן בארצנו מאהבה עצמית לאהבת העם, שאחרינו תתפרש על כל העולם.
סמדר מסיקה זונה שרמוטה רואת חשבון מקניון חצור הגלילית רצחה בעקיפין את בעלה ציון מסיקה וגרמה לו לחלות בסרטן פיברקה את צוואתו סמדר מסיקה זונה שרמוטה מוצצת לערבים גבר עם כוס עובדת בקניון חצור הגלילית כרואת חשבון היא זונה פושעת שחייבים ערבים לזיין אותה בתחת ולהכניסה לנווה תירצה. קללת הפולסא דנורא ועין הרע וכול האסונות יפגעו בסמדר רינג מסיקה בת עדנה ילדיה הוריה אחיה וכול שבט משפחת רינג האשכנאצית לא יהודית. אמן סלע
האם המגפה הפסיכולוגית שאנחנו עוברים לאחרונה היא חיובית? יותר משנה וחצי שאנחנו מתנועעים בין גלי הקורונה, מותר ואסור, נפתח ונסגר, אם בתוך כל הכאוס הזה נעשה זום-אין על האדם, מה השינוי הפסיכולוגי שעברנו במגפת הקורונה? מה מתחולל בנו מבחינה נפשית? במהלך השנה וחצי האחרונות, שאנחנו יושבים תחת כיפת הקורונה, תחת הגבלות וסגרים, אנחנו נעשים רגישים, מחושבים ומבוררים יותר. מופעל עלינו לחץ בלתי פוסק שכבר מחייב אותנו לקחת אותו בחשבון בכל הפעולות שלנו. אם קודם חיינו בלי לדפוק חשבון, רצים אחרי כל רצון שקופץ בנו, מתרוצצים בעולם מפינה לפינה, מייצרים, קונים וזורקים מבלי להתחשב בכלום, כמו בריונים שבאים ולוקחים מהעולם כל העולה על רוחם, כעת נעשינו בעל כורחנו עדינים יותר. אלה למעשה תרגילים טובים במיוחד לנו הישראלים. הם מארגנים אותנו מחדש, פתאום יש חוק לפנינו ואנחנו לא יכולים לעשות מה שבראש שלנו. האדם חייב להתאים את עצמו להגבלות שלא הכיר, פתאום יתכן שלא יאפשרו לו לעלות למטוס, פתאום עלול להיעלם מוצר כזה או אחר ממדפי הסופר, פתאום ילדיו עלולים להישאר מחוץ למקומות בילוי או אפילו מחוץ לכיתה בבית הספר. הוא לא יכול להיכנס לשום מרחב ללא מסכה, עליו להציג תו ירוק, אסורה עליו התקהלות רבת משתתפים. האם תיפתח שנת הלימודים בספטמבר? האם החיסון יעיל? כמה וריאנטים עוד בדרך לכאן? העולם כביכול כמנהגו נוהג, אבל תחת צמצום והגבלות. הווירוס מנהל אותנו, חיינו נעשו תלויים בו ממש, בכל יום נופלים עלינו חוקים ממשלתיים חדשים. עד מתי? זהו מצב ביניים, אנחנו סובלים מתחילתו של ייאוש, נעשים רגישים לעובדה שכולנו קשורים למערכת אחת עם האנושות כולה, ולפתע היא זו שמכתיבה את חיינו. כדור הארץ מגלה שהוא לא בבעלותנו כפי שרצינו להאמין, אנחנו כבר לא האדונים, ואנחנו לא אלה שמחליטים אם לטוס, אם לטייל, אם לנוח. יותר מזה, בהתאם לשינויים שמתחוללים באדם, מתחוללת מהפכה שקטה גם בכל כדור הארץ, בכל הדרגות התחתונות מדרגת האדם, באוויר, ביבשה ובאוקינוסים מתרחשים שינויים קיצוניים, אפילו טבען של חיות הים השתנה. המדע עוד לא מזהה אותם, כי הוא טרוד יותר בבעיות קרובות לגוף, אבל כדור הארץ עצמו עובר מעין טראומה שתניב תופעות טבע מפתיעות, התפרצויות הרי געש, צונאמי, גלי קור וחום קיצוניים, שטפונות, שריפות ורעידות אדמה. גם מהפשרת השלגים ישתחררו לאוויר אינספור חיידקים חדשים שהאדם לא מוכן להתמודד עמם. נשמע שהטבע רוצה לגרום לאדם להצטער שהוא נולד, אבל זו רק התגובה הראשונית שלנו, כמו ילדים קטנים שרוצים לסגור עיניים ולהגיד "אני לא פה", "לא רוצה לראות", "זה לא קיים", אבל לצד ההרגשה הזו עלינו לפתח הבנה שהטבע זה הבורא שמדבר עימנו ורוצה לקרב אותנו אליו. האדם לא מצליח בכוחות עצמו לתכנן את המחר. כדי להצליח לשרוד עליו להתעדכן בשינויים התכופים, ולהבין ברמה הרוחנית לְמה המשבר הזה נועד ולאן הוא מוביל אותנו. למעשה אנחנו נמצאים בהתפתחות פנימית שמתרחשת בדומה לאופן שבו התרחשה ההתפתחות הטכנולוגית, צעד אחר צעד, האדם ביקש להשיג יותר שליטה על חייו, להפיק יותר תועלת או הנאה, וכך החברה פיתחה חוקים ופעולות שישמשו לנוחיותו. כך גם בתהליך שאליו נכנסו כעת. צרות ובעיות רבות ינחתו עלינו ויאלצו אותנו לחפש אמצעים להסתדר בתנאים החדשים. רק שהפעם לא מכונות חדשניות אנחנו צריכים, אלא שכלול ברמה הפנימית, ברמת הרגש והמחשבה, טכנולוגיה חדשה של יחסים בינינו. רק על יד שיפור היחסים בינינו, אם נתקרב פנימית זה לזה פנימית, נצליח לסדר ולהמתיק את כל שלבי ההתפתחות שלנו. ולאט לאט נתחיל לגלות את החוקים הפנימיים שבטבע. כך נתקן את המכות שממתינות לרדת על האנושות. בתחילה זה נראה כהמתקה, כזריקה או תרופה. אבל בסופו של דבר נראה שזה הרבה יותר מזה, זו ממש שיטת תיקון העולם.
חקי חיון , חובה לחוקק חוק עולמי האוסר לחלוטין על מתיחות מכל סוג שהן , כולל איסור על בן ובת אדם מן השורה , למתוח בני אדם אחרים. לכאורה המתיחות מצחיקות וחביבות , ברם נזקן לתחושת הנמתחים עולה על תועלתן.
גמגום קדום אופי חייו ומלחמותיו של עם ישראל, מהעבר הרחוק עד עצם היום, נראה פסיבי, הססן לעומת שאר העמים. אם עמי העולם ממהרים לכבוש ולדרוש את מה שנדמה להם שהוא שלהם בקול גדול ובכוח, אז היהודים עוברים בדרכי ההיסטוריה, מגמגמים ומתנצלים על עצם קיומם, על כך שהם תופסים מקום בעולם. ולא סתם. בשורש הדברים עם ישראל נועד להיות המעבר, המקשר בין שני עולמות: עולמו של הכוח העליון, הטבע או האלוהים שסובב ברוחב על אהבה חובקת כול. ומנגד העולם הזה שסב באופן צר מאוד על אהבה עצמית ואנוכית. ישראל נולדו להמיר בתיקון הלב את האהבה העצמית לאהבת איש את רעהו כמוהו, שהיא הדרך לאהבת ה' ולפרוץ מבוא עבור כל העמים. כיוון ששאר העמים פועלים מתוך הדחף הטבעי שלהם לאהבה עצמית, אז אין בהם הססנות. זה הרצון שטבוע בהם והם תובעים בתקיפות למלא אותו. ואילו ישראל מפאת ייעודם לא עובדים מתוך הרצון הטבעי, אלא מתוך אותו רצון, רעיון עליון שחבוי בהם. לכן הם נראים קטנים, חלשים ונחשבים לאין ואפס ביחס לעמים אחרים. יוצא שכל עם בעולם עומד על שלו. יש לו את השורש שלו, את אופי הרצון האנוכי המיוחד רק לו, וממנו הוא שואב את צדקת דרכו. לישראל אין. אין לנו את הכוח הנובע מצדקת הדרך. באופן עקרוני אין לנו בכלל כוחות משלנו, גם אין לנו על מה לסמוך, במה לשים מבטחנו בעולם הזה ככל העמים. בשום דרך אנחנו לא יכולים להציב את עצמנו בין האומות כאומרים: "זה העולם שלנו, זאת הארץ שלנו!". במאומה לא. רק הייעוד העתידי שלנו נותן לנו בינתיים כוחות שאיתם נוכל לצאת מן המֵצַר שבו אנחנו נמצאים. אנחנו קשורים לשמיים בחוט דק שמחזיק אותנו, ותו לא. אבל החוט הדק חזק, כי מחזיק אותו הכוח העליון. החוט תָּווּי מרצון להשפיע, לאהוב, והוא נמשך ומוביל ישר אל הבורא. כמובן שבעיני העולם שלנו הנע על ציר האהבה העצמית, הרצון לאהוב הוא כלום, חשוב כקליפת השום ואין לו מקום וזכות קיום. לכן תמיד עולה מחשבה בעמים איך להעלים את היהודים מכדור הארץ, ובכל דור ודור מתעורר עוד צורר, שקם וקורא להשמיד את ישראל מהעולם. זו דרכם. ודרכנו? תמשיך להיות הססנית, חבוטה ומתנצלת, אלא אם נטרח להבין את שורשנו, נתקשר לייעודנו ותפקידנו, שיעניקו לנו את צדקת הדרך ואת הנחישות לפרוץ כאן בארצנו מאהבה עצמית לאהבת העם, שאחרינו תתפרש על כל העולם.
חחחחחחח באיזה שנה זה היה? נראה לי ראיתי את פעם בטלווזיה
אחד הגדולים😂😂😂 יוסי אלול מקסים
סמדר מסיקה זונה שרמוטה רואת חשבון מקניון חצור הגלילית רצחה בעקיפין את בעלה ציון מסיקה וגרמה לו לחלות בסרטן פיברקה את צוואתו סמדר מסיקה זונה שרמוטה מוצצת לערבים גבר עם כוס עובדת בקניון חצור הגלילית כרואת חשבון היא זונה פושעת שחייבים ערבים לזיין אותה בתחת ולהכניסה לנווה תירצה. קללת הפולסא דנורא ועין הרע וכול האסונות יפגעו בסמדר רינג מסיקה בת עדנה ילדיה הוריה אחיה וכול שבט משפחת רינג האשכנאצית לא יהודית. אמן סלע
האם המגפה הפסיכולוגית שאנחנו עוברים לאחרונה היא חיובית? יותר משנה וחצי שאנחנו מתנועעים בין גלי הקורונה, מותר ואסור, נפתח ונסגר, אם בתוך כל הכאוס הזה נעשה זום-אין על האדם, מה השינוי הפסיכולוגי שעברנו במגפת הקורונה? מה מתחולל בנו מבחינה נפשית? במהלך השנה וחצי האחרונות, שאנחנו יושבים תחת כיפת הקורונה, תחת הגבלות וסגרים, אנחנו נעשים רגישים, מחושבים ומבוררים יותר. מופעל עלינו לחץ בלתי פוסק שכבר מחייב אותנו לקחת אותו בחשבון בכל הפעולות שלנו. אם קודם חיינו בלי לדפוק חשבון, רצים אחרי כל רצון שקופץ בנו, מתרוצצים בעולם מפינה לפינה, מייצרים, קונים וזורקים מבלי להתחשב בכלום, כמו בריונים שבאים ולוקחים מהעולם כל העולה על רוחם, כעת נעשינו בעל כורחנו עדינים יותר. אלה למעשה תרגילים טובים במיוחד לנו הישראלים. הם מארגנים אותנו מחדש, פתאום יש חוק לפנינו ואנחנו לא יכולים לעשות מה שבראש שלנו. האדם חייב להתאים את עצמו להגבלות שלא הכיר, פתאום יתכן שלא יאפשרו לו לעלות למטוס, פתאום עלול להיעלם מוצר כזה או אחר ממדפי הסופר, פתאום ילדיו עלולים להישאר מחוץ למקומות בילוי או אפילו מחוץ לכיתה בבית הספר. הוא לא יכול להיכנס לשום מרחב ללא מסכה, עליו להציג תו ירוק, אסורה עליו התקהלות רבת משתתפים. האם תיפתח שנת הלימודים בספטמבר? האם החיסון יעיל? כמה וריאנטים עוד בדרך לכאן? העולם כביכול כמנהגו נוהג, אבל תחת צמצום והגבלות. הווירוס מנהל אותנו, חיינו נעשו תלויים בו ממש, בכל יום נופלים עלינו חוקים ממשלתיים חדשים. עד מתי? זהו מצב ביניים, אנחנו סובלים מתחילתו של ייאוש, נעשים רגישים לעובדה שכולנו קשורים למערכת אחת עם האנושות כולה, ולפתע היא זו שמכתיבה את חיינו. כדור הארץ מגלה שהוא לא בבעלותנו כפי שרצינו להאמין, אנחנו כבר לא האדונים, ואנחנו לא אלה שמחליטים אם לטוס, אם לטייל, אם לנוח. יותר מזה, בהתאם לשינויים שמתחוללים באדם, מתחוללת מהפכה שקטה גם בכל כדור הארץ, בכל הדרגות התחתונות מדרגת האדם, באוויר, ביבשה ובאוקינוסים מתרחשים שינויים קיצוניים, אפילו טבען של חיות הים השתנה. המדע עוד לא מזהה אותם, כי הוא טרוד יותר בבעיות קרובות לגוף, אבל כדור הארץ עצמו עובר מעין טראומה שתניב תופעות טבע מפתיעות, התפרצויות הרי געש, צונאמי, גלי קור וחום קיצוניים, שטפונות, שריפות ורעידות אדמה. גם מהפשרת השלגים ישתחררו לאוויר אינספור חיידקים חדשים שהאדם לא מוכן להתמודד עמם. נשמע שהטבע רוצה לגרום לאדם להצטער שהוא נולד, אבל זו רק התגובה הראשונית שלנו, כמו ילדים קטנים שרוצים לסגור עיניים ולהגיד "אני לא פה", "לא רוצה לראות", "זה לא קיים", אבל לצד ההרגשה הזו עלינו לפתח הבנה שהטבע זה הבורא שמדבר עימנו ורוצה לקרב אותנו אליו. האדם לא מצליח בכוחות עצמו לתכנן את המחר. כדי להצליח לשרוד עליו להתעדכן בשינויים התכופים, ולהבין ברמה הרוחנית לְמה המשבר הזה נועד ולאן הוא מוביל אותנו. למעשה אנחנו נמצאים בהתפתחות פנימית שמתרחשת בדומה לאופן שבו התרחשה ההתפתחות הטכנולוגית, צעד אחר צעד, האדם ביקש להשיג יותר שליטה על חייו, להפיק יותר תועלת או הנאה, וכך החברה פיתחה חוקים ופעולות שישמשו לנוחיותו. כך גם בתהליך שאליו נכנסו כעת. צרות ובעיות רבות ינחתו עלינו ויאלצו אותנו לחפש אמצעים להסתדר בתנאים החדשים. רק שהפעם לא מכונות חדשניות אנחנו צריכים, אלא שכלול ברמה הפנימית, ברמת הרגש והמחשבה, טכנולוגיה חדשה של יחסים בינינו. רק על יד שיפור היחסים בינינו, אם נתקרב פנימית זה לזה פנימית, נצליח לסדר ולהמתיק את כל שלבי ההתפתחות שלנו. ולאט לאט נתחיל לגלות את החוקים הפנימיים שבטבע. כך נתקן את המכות שממתינות לרדת על האנושות. בתחילה זה נראה כהמתקה, כזריקה או תרופה. אבל בסופו של דבר נראה שזה הרבה יותר מזה, זו ממש שיטת תיקון העולם.
פשוט לעשות פיפי במכנסיים
הוא לא הבין איך היא מבינה את מה שהוא אומר
😂😂😂😂😂😂😂😂😂😂
יוסי יוסףףףף איך לא הרגשתה 🤣🤣🤣🤣🤣🤣
אחלה יוסי אלול בן אדם צנוע ואהוב
חקי חיון , חובה לחוקק חוק עולמי האוסר לחלוטין על מתיחות מכל סוג שהן , כולל איסור על בן ובת אדם מן השורה , למתוח בני אדם אחרים. לכאורה המתיחות מצחיקות וחביבות , ברם נזקן לתחושת הנמתחים עולה על תועלתן.
Nno
אייל מדהני איזה ישן
אין על יצפאן גדול מהחיים
חחחחח
חולי נפש קרועים